- Mitä? - Vanha peilipari.
Et ole ennen kertonut tuota.
Saamme olla paljosta kiitollisia.
- Niin saamme. - Minä olen.
Ensinnäkin, sinä et ole yhtään äitisi kaltainen.
Hän ei voi sille mitään.
Kysyitkö koskaan, että kuka isäsi oli loppujen lopuksi?
En.
Jos olisin ollut 11 enkä 12 kun äitini kuoli, -
olisin joutunut menemään orpokotiin, kuten Frank.
Tiedän, menit suoraan töihin.
Minun piti huolehtia itsestäni, eikö niin?
- Vaikka, ei siitä ollut haittaa sinulle. - No, ei.
- Katso mitä kaikkea sinulla on nyt. - Niin.
Olen onnekas mies.
Soititte ambulanssin iltapäivällä, -
- onko näin? - On.
Miksi soititte?
Hänellä oli keskenmeno.
- Keskenmeno. - Aivan.
Herra Walsh kertoi, että joku tuli talollenne -
suorittamaan operaation tyttärellenne.
Siinä näette, herra Walsh kertoikin sinulle.
Tohtorit tietävät kaiken. Miksette kysy häneltä?
Haluan kuulla sen teiltä, rouva Barnes.
Hän on se joka soitti teille. Minä en koskaan soittanut teille.
Minulla ei ole sen kanssa mitään tekemistä.
ÄIkää korottako ääntänne, rouva Barnes.
Kuka operaation suoritti?
Nainen.
- Tiedättekö hänen nimeään? - En.
Kuinka saitte yhteyden häneen?
En tiedä. Sitä vain kyselee.
- Keneltä kysyitte? - Ihmisiltä töissä.
Missä työskentelette, rouva Barnes?
Allied pesulassa Clerkenwell Roadilla.
- Kenen kanssa juttelitte töissä? - Mitä sillä on enää väliä?
Tyttärenne melkein kuoli, rouva Barnes.
Se olisi omaksi parhaaksenne.
Tajuatte kai, että on kysymys rikoksesta.
Hyvä on.
- Vera. - Vera?
- Vera Drake. - Hänen kanssaanko juttelitte töissä?
En, sir, hän oli se joka tuli. Hän teki operaation.
Vera Drake on henkilö joka, -
suoritti operaation tyttärellesi?
- Niin. - Tiedätte siis hänen nimensä.
Kyllä.
Oletteko tavannut häntä aiemmin?
Työskentelimme molemmat pesulassa vuonna 1931.
- Oletteko nähneet häntä sen jälkeen? - En.
- Tiedätkö missä hän asuu? - En.
Miltä hän näyttää, rouva Barnes?
Pieneltä... pienet kädet. En kai joudu -
- ongelmiin tämän takia? - Melkoinen yhteensattuma, eikö vain?
Joku jota ei ole nähnyt vuosiin, -
ilmestyy yhtäkkiä ovellenne.
En minä valehtele!
Vääristelette minun sanomisiani. Tuo ei ole reilua.
Kaikki hyvin, rouva.
En oletakaan että valehtelisitte, rouva Barnes.
Yritän vain selvittää tämän juurta jaksaen.
- näet, Sid. Ota kiinni. - Tulossa.
Nyt on parempi. Missä se on aina ollut.
- Se tuo lisää tilaa, eikö vain? - Kyllä.
Sain jouluvaatteet.
Halusimme näyttää hienoilta, eikö vain äiti?
- Niin? - Hyvää iltapäivää.
Oletteko rouva Lillian Clark?
- Miksi, kuka haluaa tietää? - D.I. Webster, suurkaupungin poliisi.
Siellä sitä ollaan!
- Hei! Joyce! - Kaikki hyvin, Stan?
- Haukon henkeäni. - Hei, Joyce!
Eikö hän näytäkin hurmaavalta?
- Hyvä on, kultaseni. - Hei, kulta.
- Hei, Joyce-täti. Kuinka voit? - Hei, Sidney.
- Katso tämän sisään! - Kuinka voit, Frank-setä?
- Kaikki hyvin, Sid. - En ole nähnyt sinua aikoihin.
- Näytät ihan elokuvatähdeltä. - Onneksi olkoon, Ethel. Ihania uutisia.
- Pidätkö siitä? - Kyllä, pidän!
- Ompelin vuoren itse. - Niinkö?
- Se on leopardin kuvio. - Leopardin kuvio.
Tule, ja tee itsesi kotoisaksi...
Hitto, katsos tuota.
Toivottavasti jätit kiväärisi kotiin, Joyce-täti!
Tunnetteko rouva Edna McKenzien?
Entäpä jos tunnen?
Vastatkaa vain suoraan, kiitos.
Saatanpa tuntea.
Onko teille tuttuja teehuoneet -
- Holloway kadulla, rouva Clark? - Kyllä.
- Olitteko siellä viime keskiviikkona? - En muista.
Ette auta itseänne yhtään, rouva Clark.
- Mistä on oikein kyse? - Tunnetteko Vera Draken?
Melkoinen ruoka kauppa teillä täällä.
Ne ovat vanhuksille joulua varten.
Paljonko veloitatte pussista teetä?
Otitteko kaksi Guineaa Jessica Barnesilta viime keskiviikkona?
En tiedä mistä puhutte.
Luulen, että tiedätte rouva Clark.
Tienaatte tällä aika kivasti.
Oletko laittanut vähän huulipunaa, Ethel?
Eikö hän näytä ihastuttavalta tuossa puserossa?
Ompelitko sen itse?
Ei, ostimme sen tavaratalosta.
Miten talon rakennus sujuu, Frank-eno?
Olen pitänyt hänet kiireisenä, vai mitä, Frank?
Olen ollut tikapuilla melkein kuusi kuukautta.
- Naapurit saivat vasta television. - Todellako?
- Olohuoneeseen. - Oletko nähnyt sen?
- Vain ikkunan läpi. - Sinunkin täytyy saada sellainen, Frank.
- Se on seuraavana listallani. - Eikö ne ole kalliita?
- Vain 36 puntaa - 36.
- Auto on aika kallis. - Heillä on varmaan paljon rahaa.
Kyllä. Hieno väri ja kaikki vai mitä, Frank?
- V-8 malli. - Hän tienaa aika hyvin työssään.
Toivoin pientä kierrosta korttelin ympäri.
- Näet sen ikkunasta. - Ei se ole sama asia.
Eihän sillä ole hätää tuolla ulkona, Frank?
- Sanoinhan jo. - Sen on hyvä siellä.
Totta kai.
Koskaan ei voi olla varma.
Sieltä hän tulee!
Päästä hänet sisään, Ethel. Siinä paha missä mainitaan.
- Hei. Tule sisään. - Sinäkö, Reg?
Reg, tule sisään.
- Siinä hän on. - Iltaa.
Hei. Mitä kuuluu, kamu?
Reg, tässä on veljeni Frank.
- Hauska tavata, Reg. - Samoin.
- Onnittelut. - Ja tässä hänen vaimonsa Joyce.
- Hei, Reg. - Hauska tavata.
Riisu takkisi. Nyt voimme syödä. Näännyn nälkään.
Ette kai minun takiani odottaneet?
Älä ole hölmö. Menehän istumaan.
- Minne haluat minun istuvan? - Eikö hän näytä fiksulta?
- Kyllä. - Istu tähän, Reg.
- Frank-eno. Istu sinä minun vieressäni. - Älä ole sitten hankala.
- Ja nyt kaikki. Käykää kiinni. - Täyttäkää vatsanne.
Ethel, kiitos.
Tämä on mukavaa.
Ethelille ja Regille.
Tervetuloa perheeseen, Reg.
Kaikkea hyvää teille molemmille.
Onnelliselle parille.
- Onnittelut. - Kiitos paljon.
Jos olet puoleksikaan niin onnellinen vaimosi -
kanssa, kuin minä oman olet onnekas mies.
- Oikein. - Se on totta.
Tästä ei ole enää paluuta, Reg.
Tulettehan meille jouluna päivälliselle, Reg?
Tulet pitämään joulusta täällä.
Frank ja Joyce, tulettehan tekin?
- Totta kai tulemme. - Emme ole suunnitelleet mitään.
- Se ei olisi sama ilman teitä. - Tulemme kyllä, älä huolehdi.
- Meillä on hauskaa, vai mitä? - Kyllä.
Ja saat nimesi talokirjaan, Reg.
Haluatte varmaan asumaan mukavasti.
Pärjäämme kyllä minun asunnossa.
Meilläkin oli vain yksi huone, kun menimme naimisiin.
Asuimme niin vuosia.
- Vietimme mukavia hetkiä siellä. - Jouluja.
Mutta jonain päivän huomaat, -
ettei yksi huone riitä. Minä vähän ennakoin.
- Hän tietää mitä tarkoitan. - Älä välitä tuosta.
Minusta tulee eno.
Minulla ja Joycella on teille kerrottavaa.
- Kyllä. - Niin? Kertokaa?
Minun piti pitää suuni kiinni koko viikko.
Kerro jo, Frank.
- No? - Kerro heille.
Joyce on raskaana.
Meistä tulee perhe.
Onnittelut Frank.
Olen todella onnellinen puolestanne.
Onnittelut, Frank-eno.
- Onnittelut, Joyce-täti. - Kiitos, Sidney.
Perhana, nämä ovat tupla juhlat, vai mitä?
Tässä, Joyce. Otetaan sen kunniaksi.
Osasit kyllä olla hiljaa asiasta.
Minä menen. Sid, kaada juotavaa.
Ojentakaa lasejanne.
Iltaa, sir.
- D.I. Webster, kaupungin poliisista. - Niin?
Asuuko rouva Vera Drake täällä, sir?
Kyllä, hän asuu.
Oletteko te herra Drake, sir?
Kyllä.
- Onko rouva Drake kotona? - Kyllä.
Haluaisimme jutella hänen kanssaan, -
jos se sopii.
Meillä on juhlat kesken.
Tyttäreni meni juuri kihloihin.
Olen pahoillani sir, mutta meidän täytyy jutella vaimonne kanssa.
- Mistä? - En voi kertoa sitä, sir.
Mutta kyse on vakavasta asiasta.
Hän on hyvä ihminen. Hän ei ole tehnyt mitään -
- pahaa elämänsä aikana. - Kyllä, sir.
Voimmeko tulla sisään?
Hetkinen. Täällä on poliisi.
Iltaa.
Olen pahoillani juhlien keskeytyksestä, -
mutta meidän täytyy jutella rouva Draken kanssa.
Tässä on vaimoni.
- Mitä on tapahtunut? - Istukaa alas, sir?
Tee niin kuin sanotaan, Sid.
Voimmeko puhua kahden kesken, rouva Drake?
Tänne päin, rouva Drake.
Mitä nyt, isä?
Odota, Sid. Minä tulen mukaan.
Jääkää vain salonkiin, sir.
- Mitä tämä tarkoittaa? - Saatte kyllä tietää.
Olen hänen miehensä, minulla on oikeus tietää.
Olen tietoinen siitä, sir.
Tehkää nyt vain niin kuin pyydetään.
Suljetaan ovi. Kiitos.
Rouva Drake.
Olen poliisi tarkastaja Webster.
Tämä on ylikonstaapeli Vickers ja W.P.C. Best.
Tiedän miksi olette täällä.
Anteeksi kuinka?
Tiedän miksi olette täällä.
Miksi olemme täällä?
Sen takia mitä teen.
-Sen takia mitä teette? - Kyllä.
Mitä te teette, rouva Drake?
Autan nuoria tyttöjä.
- Autatte tyttöjä? - Kyllä.
Miten autatte heitä?
Meillä on tänään juhlat.
- Voinko istua? - Totta kai.
En halua pilata perheeni juhlaa.
Voitteko tulla huomenna uudelleen?
Olen pahoillani, rouva Drake.
Mutta meidän täytyy hoitaa tämä tänään.
- Niinkö? - Kyllä.
Mistä he juttelevat noin pitkään?
En tiedä, Sid.
Ehkä joku on murhattu.
- Voi hyvä luoja, Sidney! - Anna olla, Sid.
Ei, yhdessä talossa, jota hän siivoaa.
Hän sanoi sen olevan vakavaa.
Kyse on varmaan vain jostain ahdistelusta.
Mutta kaksi etsivää. Siviilipuvuissa.
Voitteko vastata kysymykseen?
Miten autatte heitä?
Kun he eivät pärjää.
Pärjää?
Kyllä.
Tarkoitatte, kun he ovat raskaana?
Siis, miten autatte heitä?
Autan heitä vuotamaan jälleen.
Autatte heitä pääsemään eroon vauvasta?
Nyt olen pilannut heidän päivänsä.
Suoritatte abortin.
Onko se totta, rouva Drake?
Te teette abortteja?
Se ei ole sitä mitä teen.
Te kutsutte sitä niin, -
mutta he tarvitsevat apua.
Heillä ei ole ketään muuta. Minä autan heitä.
Autoitteko Pamela Barnesia samalla tavalla?
Pamela...
Kyllä tein.
- Perjantaina? - Aivan.
Onko hän kunnossa?
Hän melkein kuoli, rouva Drake -
viime yönä.
Hän jää eloon.
- Kiitos. - Hän on sairaalassa, -
mutta selviää.
Rouva Drake, pidätän teidät -
laittoman operaation suorittamisesta -
Pamela Mary Barnesille, -
Flixton Street 37, Lontoo, N1-
marraskuun 17. 1950.
Ette ole velvollinen sanomaan mitään, -
mutta kaikkea sanomaanne voidaan käyttää todisteena.
- Ymmärrättekö? - Luulisin, kyllä.
Pyydän teitä mukaan poliisiasemalle.
Rouva Drake, -
tietääkö kukaan tuossa huoneessa, miksi olemme täällä?
Ei tiedä.
Ettehän kerro heille?
En.
Välineet joita käytitte -
suorittaaksenne operaatiot, -
ovatko ne täällä?
Hakisitteko ne, olkaa hyvä?
- Selviättekö? - Selviän kyllä.
Purkakaa ne sängylle, olkaa hyvä.
Voisitteko näyttää mitä siinä on sisällä?
Anteeksi?
Minun täytyy nähdä laukun sisältö.
Ihan rauhassa.
Olkaa hyvä ja avatkaa se?
Kiitos.
- Jatkakaa. - Kysy häneltä, isä.
Se on sinun talosi, Stan.
Olkaa hyvä ja pysykää huoneessa?
- Haluan tietää mistä on kyse. - En tiedä, sir.
Herra Drake.
Voisinko vaihtaa pari sanaa?
Mitä on tekeillä?
Pelkäänpä, että minun on vietävä vaimonne poliisiasemalle -
auttamaan meitä kuulusteluissa. - Haluan tulla hänen mukaansa.
Olette vapaa tekemään sen, sir.
- Teidän täytyy tulla omalla kyydillä. - Täytyykö?
Hänen on mentävä asemalle.
- Tämä on virhe, eikö niin? - Kyllä on.
- Kuinka täällä voidaan? - Valmiina.
Seuratkaa ylikonstaapelia.
Kaikki kunnossa, Vera.
- Tiedättekö missä asema on, sir? - Tiedän kyllä.
- Otan takkini. - Vien sinut.
- Pysy sisällä. - Minulla on moottori.
- Olisi parempi jos jäisit. - Mene hänen mukaansa, isä.
- Mitä teet? - Katselen.
- Sid. - Frank!
Ethel, tule takaisin sisään. Muuten vilustut.
Äiti!
Älä huolehdi, kulta. Tulen mukaasi.
No niin Vera, tämä on vain käytäntö.
Ei tarvitse huolehtia.
Pidämme huolen niistä, mitä olemme ottaneet teiltä tänään.
Teidän täytyy vain antaa ne minulle.
Istuutukaa.
Kiitos.
No niin, Vera. Onko teillä koruja? - Ei.
Vihkisormuksesi. Minun täytyy ottaa se pois.
En voi.
Tiedän, että se on vaikeaa.
En koskaan ota sitä pois.
Tiedän.
...27 vuoteen.
Pidämme erityistä huolta siitä. Nämä on ohjesääntöjä.
Kiitos.
Annan tämän aseman ylikonstaapelille.
Tiedättekö kuinka kauan tässä menee?
En tiedä enempää kuin tekään, sir.
Istuutukaa, olkaa hyvä.
Anteeksi.
- Anteeksi. - Istuutukaa, sir.
ÄIkää nousko, rouva Drake.
Rouva Drake -
autatte naisia, jotka ovat vaikeuksissa.
Kuinka kauan olette tehnyt tätä?
En tiedä.
Karkeasti arvioituna.
Viisi... 10 vuotta?
Kauan aikaa.
20 vuotta?
Ehkä, kyllä.
Noin 20 vuotta.
Ei...
En tiedä.
Rouva Drake, olette poliisiasemalla -
pidätettynä vakavasta rikoksesta, -
- ymmärrättekö minua? - Kyllä, olen pahoillani.
On erittäin tärkeää, että yritätte -
vastata kysymyksiin rehellisesti.
Kyllä.
- Joko mieheni on tullut? - Kyllä, rva Drake.
Miten tämä tyttöjen -
auttaminen sai alkunsa?
En voi.
Rauhallisesti, Vera.
Vastatkaa vain komissaarin kysymykseen.
Rva Drake, -
tapahtuiko se teille, kun olitte tyttö?
Tiedättekö onko kukaan muu tyttö, -
joita olette auttaneet näiden vuosien -
aikana sairastunut?
Anteeksi, mitä sanoitte?
Onko heistä kukaan joutunut sairaalaan?
Ei.
Oletteko varma?
Käytättekö aina ruiskua?
Ette koskaan käytä neuloja tai koukkuja.
- En. - Tai muita metallisia välineitä?
Ei, ei. En tekisi niin.
- Paljonko veloitatte, rouva Drake? - Mitä?
Kuinka paljon he maksavat teille?
En ota rahaa.
En koskaan ota rahaa. En voisi...
En tee sitä siksi.
- Teette ilmaiseksi. - Totta kai.
He tarvitsevat apua.
Tunnetteko rouva Lillian Clarkin?
Kyllä.
Kuinka kauan olette tunteneet hänet?
Lapsesta saakka.
Hänen kauttaan nuoret tytöt tapaavat teidät, eikö?
Joskus.
Hän järjesti Pamela Barnesin tapaamisen.
Tiesittekö, että Pamelan äiti maksoi kaksi Guineaa Lillian Clarkille?
En.
- Hän ei koskaan anna teille rahaa. - Ei.
- Puhutteko nyt totta? - Kyllä.
Voinko nyt mennä kotiin?
Ei, rouva Drake. Olen pahoillani.
Lapseni ovat huolissaan.
He tulevat pian kotiin.
Emme voi jäädä tänne koko yöksi.
Ei se haittaa, jos haluatte lähteä.
Ei se haittaa mitään.
Hän pyysi meitä jäämään, joten me jäämme.
- En halua ajaa pimeässä. - Siellä on jo pimeää.
Voimmeko kuunnella edes radiota?
Rouva Drake, minä kehotan teitä -
antamaan lausunnon omin sanoin, -
jonka kirjoitan ylös ja luen sitten teille.
Jos toteatte sen oikeaksi, allekirjoitatte sen. Ymmärsittekö?
Kyllä.
Aloitan kysymällä, kuinka kauan olette auttaneet tyttöjä?
Kauan aikaa.
Voisitteko sanoa tarkemmin?
Kuinka kauan tarkalleen?
Sanoitte aikaisemmin tarkastajalle -
"noin 20 vuotta. "
Niinkö?
Jos kirjoitan...
"Olen auttanut -
tyttöjä -
20 vuotta. "
- Noin 20 vuotta. - Kyllä, sir.
Mitä vikaa seinille kiipeilyssä on?
Riippuu siitä mitä toisella puolella on, sir.
Vera Rose Drake olette syytettynä, että te -
17:nä marraskuuta, 1950, -
37 Flixtonkatu, North 1, -
aiheutitte tarkoituksella keskenmenon, -
rikollisesti ja laittomia instrumentteja käyttäen -
Pamela Mary Barnesille, -
vastoin lakia -
vuonna 1861.
Onko teillä mitään sanottavaa syytteeseen?
Teidän ei ole pakko sanoa ellette halua, -
mutta kaikkea mitä sanotte, tullaan kirjaamaan -
ja voidaan käyttää todisteena.
Ei.
Kiitos, ylikonstaapeli.
Oikein hyvä, sir.
Tätä tietä, Vera.
Herra Drake.
Mitä on tekeillä? Mistä on kyse?
Kerron mitä, mutta voisitteko odottaa hetkisen?
Istuutukaa, olkaa hyvä.
Sir.
Rouva Drake, puhuin juuri miehenne kanssa.
- Hän ei tiedä, miksi olette täällä? - Ei.
Hän saa sen selville, tiedättehän?
Miksette kerro hänelle itse?
Voin tuoda hänet tänne.
- Se olisi viisainta, eikö vain? - Kyllä.
Minun ja konstaapelin pitää olla mukana, ymmärrättekö?
- Kun olette valmiina. - Sir.
Se siitä, Vera.
Anteeksi.
Mistä olet pahoillasi?
Mikä on, kultaseni?
Katso häntä, ei hän ansaitse tätä.
Teidän täytyy kertoa hänelle, rouva Drake.
- Minä... - Mitä?
Vaimoanne syytetään...
Valitettavasti, hänen täytyy viettää yö -
täällä poliisiasemalla.
Pidämme hyvää huolta hänestä, sir.
Hän on aamulla oikeudessa.
Tulisitteko mukaani, sir.
Älä kerro Ethelille ja Sidille.
Lupaa minulle.
- Missä Vera on? - Missä äiti on?
Isä?
- Hän yöpyy poliisiasemalla. - Miksi? Isä, mitä on tekeillä?
Anna isäsi ottaa takki pois päältä.
Anna kun puhun Frank setäsi kanssa. Se vie viisi minuuttia.
- Miksi et voi kertoa... - Viisi minuuttia.
- Hän on pulassa, Frank. - Miksi, mitä on tapahtunut?
Mitä minä teen?
Mikä on?
- Kerro minulle. - En voi.
Hän on auttanut nuoria tyttöjä.
Mitä tarkoitat?
Jotka ovat olleet pieniin päin.
Tarkoitatko...
En voi uskoa sitä.
Hän kertoa minulle poliisien edessä.
Hän pyysi, etten kertoisi lapsille.
Mitä minun tulisi tehdä?
- Sinun täytyy kertoa heille totuus. - Tiedän.
Mitä hänelle tapahtuu?
Hän menee oikeuteen aamulla.
Poliisi antoi minulle asianajajan nimen.
- Menen ensin sinne. - Tulen mukaasi.
- Niinkö? - Totta kai tulen.
Kiitos.
Joyce, ota takkisi.
Kiitoksia siitä, anteeksi.
Nähdään huomenna.
Ethel, missä hattuni on?
Olisi parempi jos menisit kotiisi, Reg.
Totta kai.
- Oli kiva nähdä, Reg. - Samoin.
- Heippa. - Hei.
Öitä.
Sinulla on vieläkin hattu ja takki päälläsi, isä.
- Käy aamulla. - Töiden jälkeen.
Hyvä on.
- Kiitoksia, Stan. - Ole hyvä.
- Pidä huolta itsestäsi, Reg. - Sitä samaa, kaveri.
Tässä.
Teetä?
Entäpä voileipää?
- Ei, kiitos. - Oletko varma?
Hyvää yötä, Vera.
Kiitos, Arthur.
En usko sitä.
Kuinka hän voi tehdä niin?
Hän yritti auttaa ihmisiä, Sid.
Se on väärin.
Mitä tahansa hän on tehnyt. Hän on tehnyt hyvää hyvyyttään.
- Hän petti meidät. - Ei.
Rouva Drake.
- Kyllä. - Nimeni on Herra Lewis.
Olen oikeusavustajanne.
Stanley tuli luokseni aamulla ja pyysi edustamaan teitä.
Hän odottaa ulkona Frankin kanssa.
Onko Frank täällä?
Kyllä, he huolehtivat toisistaan.
Minulla on muutamia kysymyksiä -
joita minun pitää kysyä, mutta uskoisin, -
että myös teillä on paljon kysyttävää.
Joten aloittakaa te ensin?
Tapaus numero viisi, Teidän Armonne.
Vera Rose Drake.
Hyvää huomenta, Teidän Armonne.
Minulla on etuoikeus edustaa Rouva Drakea tänään.
Aikomukseni on tehdä anomus hänen takuistaan -
ja jättää se teidän harkittavaksi, Herra Tuomari.
Sain sellaisen käsityksen komisariolta, -
että poliisilaitos ei tule vastustamaan tätä anomusta.
Kiitos, herra Lewis.
Oletteko Vera Rose Drake?
Kyllä.
Mikä on teidän osoitteenne?
- 82. -Voitteko puhua lujempaa?
82, Essex Buildings -
Oslow Street, -
North 1.
Teitä syytetään, siitä mitä teitte -
17. marraskuuta, 1950. Osoitteessa 37 Flixton Street, North 1.
Jolloin laittomasti ja rikollisesti -
käytitte instrumenttia Pamela Mary Barnesiin, -
joka on rikos toista ihmistä kohtaan kappaleen 58 mukaan, vuodelta 1861.
Saatte istua, Rouva Drake.
Komisario.
Rikostarkastaja Earnest Webster, -
G-divisioona, Metropolitan poliisi.
Minä vannon kaikkivaltiaan Jumalan nimeen, -
todistuksen jonka annan kerron vain totuuden, -
ja vain koko totuuden, mitään siihen lisäämättä.
Puhelinilmoituksen johdosta, -
jonka antoi sisar Coombes, -
rikosetsivä Vickers, naiskonstaapeli Best ja minä.
Menimme pohjois- Lontoon keskussairaalaan...
"Tiedän miksi olette täällä.
Autan pulaan joutuneita nuoria tyttöjä.
Autan heitä vuotamaan taas verta.
Sanoin, "Tarkoititteko tuolla abortin tekemistä?"
Hän vastasi, "En kutsu sitä sillä nimellä. Minä vain autan heitä. "
Hän myönsi suorittaneensa laittoman toimenpiteen Pamela Barnesille -
ja kuultuaan tytön olevan kriittisessä tilassa, hän stressaantui.
Pidätin ja kuulustelin häntä.
Pyynnöstäni hän toimitti välineet, joita käytettiin toimenpiteessä.
Välineisiin kuului Higginsonin ruisku, sekä juustoraastin.
Rouva Drake vietiin poliisi asemalle, -
jossa hän teki vapaaehtoisen lausunnon tapauksesta.
Rouva Drake on ollut yhteistyöhaluinen, -
eikä hän ole entuudestaan poliisille tuttu.
Näin ollen emme vastusta takuiden myöntämistä.
Herra Lewis.
Kiitos.
Minun kantani takuisiin -
pohjautuu seuraavaan.
Rouva Drake käy säännöllisessä ansiotyössä -
kotiapulaisena, useissa talouksissa.
Hänellä on pysyvä asunto, -
naimisissa ja kahden lapsen äiti.
Lisäksi hän huolehtii ikääntyneestä äidistään, -
joka on riippuvainen kotihoidosta.
Ymmärtääkseni hän on ollut yhteistyöhaluinen -
koko poliisitutkinnan ajan.
Hän ei ole perinyt rahaa, -
eikä vastaanottanut palkkiota -
tekemästään toimenpiteestä.
Eikä hänellä ole aiempia tuomioita.
Siitä huolimatta, hän on kykenemätön toimittamaan takuita.
Kyllä, suostun takuisiin.
Kiitos teidän armonne.
Nouskaa, rouva Drake.
Määrään takuusummaksi. Teidän vakuudeksi -
50 puntaa.
Velvoitan teitä ilmestyväksi oikeuden eteen.
Kolmen viikon kuluttua tästä päivästä -
joulukuun 18.
Joka on tasan kello kymmenen.
Kahdeksastoista Joulukuuta.
Kiitos komisario.
En voi mennä vankilaan, Stan.
Minun pitää lähteä.
Aiotko tehdä töitä?
Kyllä.
Otetaan takkisi pois.
Sid?
Terve, Sid.
En uskonut sinun olevan täällä.
Tule tänne ja istuudu, Sid.
Menen huoneeseeni.
Olen tuntenut hänet kuusivuotiaasta saakka.
Hän on ollut kuin äitini, hän onkin.
He molemmat -
- maksoivat koulutukseni. - Tiedän, Frank.
Kaikki heidän säästönsä.
Kun asuin yksin, vietin aikaa siellä.
Hän opetti minulle valssia olohuoneessa.
Hän sai meidät aina nauramaan.
Typerä lehmä.
Kuinka hän voi olla niin itsekäs?
Te molemmat siis tiedätte mitä me tiedämme.
Toivoisinpa, etten tietäisi siitä mitään, isä.
Me kaikki toivomme sitä, Sid.
Olen niin pahoillani.
Kuinka saatoit, äiti?
En ymmärrä.
En oletakaan niin, Sid.
Miksi teit sen?
Minun täytyi.
Se on väärin, eikö vain?
- Ei minusta. - Totta kai se on!
Ne ovat pikkuvauvoja.
Näistä kuulee -
ja lukee lehdistä, mutta ei uskoisi, -
että oma äitisi tekee niin!
- Sinulla ei ole oikeutta! - Riittää, Sid.
Riittää mikä?
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Leikkiä iloista perhettä, -
ja olla kuin mitään ei olisi tapahtunut?
- Riittää! - Valehtelit meille.
- Ei, hän ei koskaan... - Kylläpäs.
- Hän ei koskaan kertonut meille, muttei valehdellut. - Sama asia!
Eikä ole!
Se on likaista.
- Voinko tulla? - Tule sisään.
Se ei ole reilua.
Katsokaa äitiäni.
Kuudestaan kahdessa huoneessa.
Se on hyvä jos olet rikas.
Mutta et voi ruokkia heitä -
et voi rakastaa heitä, vai voitko?
- Sid raukka. - Tiedän.
Kaikki on niin mustavalkoista hänelle.
Hän on nuori.
En voi syyttää häntä.
Hän tulee järkiinsä.
- En tiedä, Stan. - Tänne, tule tänne.
En voi kertoa äidille.
Hänen ei tarvitse tietää.
Kaikki hyvin.
Kaikki tulee julki, Sid. Kaikki saavat tietää.
Jotkut eivät pysty katsomaan meitä silmiin.
Voitko moittia heitä?
Haluatko olla yksi heistä?
Et voi katsoa äitiäsi silmiin?
Kun menit sotaan, -
sanoit minulle "Sid, olet talon isäntä, -
ja sinun täytyy huolehtia asioista. " Ja niin tein.
Olin vain 13-vuotias.
Minä ja äiti, tehtiin yhteistyötä.
Hänen on täytynyt tehdä sitä jo silloin. - Tiedän.
Kuinka montaa hän on auttanut vuosien aikana?
Kymmeniä? Satoja?
Hyvä on, -
hän ei kertonut minulle eikä Ethelille, eikä varsinkaan sinulle.
Jos hän olisi kertonut minulle, olisin lopettanut sen.
En ymmärrä, etkö ole vihainen?
Totta kai olen, typerys.
- Haluat, että anna anteeksi hänelle? - Aivan.
Voit antaa anteeksi hänelle, Sid. Hän on äitisi.
Hän antaisi sinulle anteeksi mitä vain, eikö niin?
Tiedän sinun ajattelevan, että hän teki pahoja asioita, -
mutta Luoja tietää, miten rangaista häntä.
Emme voi pettää häntä.
En tiedä mitä sanoa sinulle, äiti.
Ei sinun tarvitse sanoa mitään, Sid.
Minä vain pelkään puolestasi.
Sinun pitää huolehtia isästäsi.
Totta kai.
Rakastan sinua, äiti.
Nouskaa seisomaan.
Vera Rose Drake.
Oikeudenkäyntinne -
keskusrikostuomioistuimessa -
alkaa seuraavan kerran -
10. tammikuuta, 1951.
Myönnän teille -
50 punnan takuut -
sekä oikeusapua.
Paljon kiitoksia, herra Tuomari.
En halua nähdä sitä naista, Frank. En voi olla lähellä häntä.
- On joulu. - En aio istua ruokapöydässä -
hänen kanssaan, aterioiden.
- Olen pahoillani, en voi sille mitään. - Hän on veljeni.
- Mitä minun pitäisi sanoa hänelle? - En tiedä.
Emme koskaan tule viettämään omaa joulua!
Vain sinä ja minä.
Hyvä on, minä lähden.
Vuoksesi.
En aio jäädä.
Juomme pikaisesti ja lähdemme.
Onko selvä?
Olen saanut vastauksen -
kolmelta rouva Draken työnantajalta.
Rouva Wells ei vastannut toiseen kirjeeseeni, -
luulenpa että -
kaikki arvostavat rouva Drakea.
Pelkäänpä, ettei yksikään heistä -
ei aio todistaa puolestanne.
Neiti Kitchener, lähettää kuitenkin siunauksensa.
Positiivista on, -
että herra Hampton Ward on käytettävissänne.
Hän on loistava asianajaja, -
ja esittää juttumme parhaassa valossa.
Tuomari voi antaa minimi tuomion, -
joka voi olla niinkin vähän kuin 18 kuukautta.
Pelkäänpä, etten voi antaa -
enempää toivoa kuin tämän.
Olen pahoillani.
- Oletko voinut hyvin, Joyce? - Kyllä, kiitos.
Otatko suklaata?
Kiitos.
Ottaisin yhden näitä.
Frank?
Ei
Ethel?
Ei minulle, kiitos.
Tämä on paras joulu pitkiin aikoihin.
Kiitos paljon, Vera.
Mahtavaa.
Onko nimenne Vera Rose Drake?
Kyllä.
Teitä syytetään välineiden käyttämisestä -
tarkoituksena aiheuttaa keskenmeno, -
kappaleen 58 mukaan, -
joka on rikos toista ihmistä vuonna 1861.
Yksityiskohdat syytteessä, -
jotka ovat tehty 17. marraskuuta 1950 Lontoossa.
Käytitte välineitä laittomasti -
tarkoituksenanne raskauden keskeyttäminen -
naiselta nimeltä Pamela Mary Barnes.
Kuinka vastaatte?
Oletteko syyllinen vai syytön?
Syyllinen.
Puhuisitteko kovempaa, rouva Drake, -
niin että tuomioistuin kuulee?
- Syyllinen. - Kiitos.
Istuutukaa.
Pyydetty luovuttamaan -
yhdeksää välinettä, -
joita käytettiin aborteissa, -
makuuhuoneen lipaston ylälaatikosta.
Herro tuomari, esineet olivat: Higginson-ruisku, -
todistuskappale 1.
Juustoraastin, todistuskappale 2.
Kynsiviila, todistuskappale 3.
Pullo puhdistusainetta, todistuskappale 4.
Pyyhe, jossa välineet olivat, todistuskappale 5.
Pala puhdistus saippuaa käärittynä rättiin -
todistuskappaleet 6 ja 7.
Nämä kaksi viimeistä olivat tinarasiassa.
Jotka ovat todistuskappale 8.
Kaikkia edellä mainittuja tavaroita -
oli pidetty kangaslaukussa, -
kuten näette -
joka on todistuskappale 9.
Vera Drakea ei kiinnosta raha.
Hän vain auttaa ihmisiä, -
kun häntä pyydetään. Hän aina auttoi ihmisiä.
Hänen huolehtivaisuus toisia kohtaan -
saattoi hänet tekemään -
yhden vakavimmista rikkomuksista -
pitkiin aikoihin.
Mutta hänen aikomuksena -
oli auttaa nuorta tyttöä, -
eikä vahingoittaa häntä.
Olen vakuuttunut siitä, -
että Vera Drake on helpottunein -
Pamela Barnesin toipumisesta.
Enkä epäilekään, -
että tämä -
epäonnekas nainen yrittäisi ikinä -
rikkoa lakia, -
ja tässä on puolustuksen lausunto.
Kiitos, herra Hampton Ward.
Syytetty, nouskaa olkaa hyvä.
Olette täällä syytettynä.
Onko teillä mitään sanottavaa, -
miksi oikeus ei tuomitsisi teitä lain määräämällä tavalla?
Ei.
Olkaa hyvä ja jääkää seisomaan.
Vera Rose Drake,
olette syyllistyneet rikokseen, jonka vakavuutta -
ei voi aliarvioida.
Laki on erittäin selvä, -
ja olette tietäen rikkoneet lakia.
Ja siksi niin tehden -
olette asettaneet alttiiksi -
nuoren naisen hengen.
Mutta kun ajattelee teidän -
lääketieteellistä osaamistanne, -
olette ehkä syyllistyneet vielä vakavampaan rikokseen, -
kuin mikä on tuonut teidät tänne tänään.
Tunnustitte syyllisyytenne, -
ja olen ottanut sen huomioon.
Ja olen kuunnellut huolellisesti -
asianajajanne selvitystä.
Mutta mikään ei ole vakuuttanut minua tänään -
teidän puolestanne -
ette tekisin muuta, kuin -
määräisin teidät laitokseen.
Todellakin -
rikoksenne vakavuus -
vaikuttaa siihen -
tuomioon, minkä aion teille antaa.
Ja se toimii varoituksena muille.
Siksi lähetän teidät vankeuteen -
kahdeksi vuodeksi ja kuudeksi kuukaudeksi.
Viekää hänet alas.
Nouskaa.
Hän ei voi tulla katsomaan sinua.
Ei vähään aikaan.
Miksi?
Ethel tulee käymään.
- Eihän hän ole kuollut? - Ei.
Ei hän ole kuollut.
Kuinka paljon sait?
Kaksi vuotta kuusi kuukautta.
- Ensimmäinen tuomio? - Kyllä.
- Kuoliko tyttö? - Voi, ei.
- En tiedä mitä olisin tehnyt, jos niin olisi käynyt.
Minun tyttöni kuoli.
- Niinkö? - Niin minunkin.
Mitä käytit?
- Ruiskua. - Siinä näet.
- Satoja kertoja, turvallista kuin mikä.
En tiedä mitä tapahtui.
Teemme vain parhaamme.
- Kuinka paljon te saitte? - Kolme vuotta.
- Neljä. - Toinen kerta meille.
Piristy. Istut vain puolet.
Olet ulkona ennen kuin huomaatkaan.
Kyllä.
Nähdään.
Katso missä kuljet, Drake.